Чимало езотериків сьогодення пишуть про магічні властивості кола. Їхні колеги кілька тисяч років тому писати не вміли, тому воліли діяти. Найвідоміший приклад магії кола в дії - це знаменитий Стоунхендж.
Про Стоунхендж усі чули, просто уявити собі неможливо, що хтось про нього не знає. Проте невелике нагадування не завадить: Стоунхендж - це гігантська споруда, остання версія якої має вигляд довгої кільцеподібної стіни, всередині якої - ще кілька кілець, утворених камінням. Так, ви все правильно прочитали: остання версія Стоунхенджа, яка найбільше відома світу, і під якою археологи знайшли ще сім.
Історію про цю видатну споруду ми почнемо не спочатку, як годиться, а з кінця. Тобто з сьогоднішнього дня. Стоунхендж зараз - це туристична пам'ятка і священне місце для неодруїдів: на його території цілком офіційно проводять неоязичницькі ритуали та церемонії. Особливою популярністю Стоунхендж користується в дні рівнодення і сонцестояння. Сучасні неодруїди - люди культурні, священне місце підтримують у порядку, не смітять і каміння на пам'ять не відколюють.
На відміну від своїх попередників... Переносимося назад у часі: 80-ті рр., чергова хвиля нью-ейджу, езотерики та неоязичництва; серед стародавнього Стоунхенджу активно щосили гримлять Вільні фестивалі, безплатні й доступні для всіх свята на честь сонцестоянь. Номінально Вільні фестивалі створені для всіх, фактично туди з'їжджаються містики, езотерики, друїди і хіпі - з музикою, ритуалами і, чого вже там, з чималою кількістю речовин, що піднімають настрій. Останнє стає формальною причиною того, що фестивалі намагаються заборонити. Поліція втручається, розраховуючи швидко розігнати беззбройний натовп - однак від разу до разу наштовхується на шалений опір. У поліцейських летять каміння і палиці, дехто використовує запальну суміш, а глава британських неодруїдів Артур Утер Пендрагон (так, ви правильно прочитали!) з'являється на поле битви з поліцією з мечем! Ех, були ж часи, правда?..
Вільний фестиваль 1984 року.
Ще один стрибок у минуле: 1905 рік, 700 осіб зі Стародавнього Ордену Друїдів в урочистій обстановці проводять у Стоунхенджі церемонію і приймають до своїх лав 256 кандидатів: чергова хвиля містики і магії, Таро, Фрезер, спіритуалізм... І знову, були ж часи!
А тепер стрибок трохи довший: ми опиняємося в самому кінці XVIII століття, в час, коли Європа... відкрила для себе Стоунхендж. 1781 рік, розпал епохи Просвітництва і сплеск інтересу до історичних старожитностей - суто раціональний і науковий, звичайно ж. У цей самий час у ресторані, ймовірно за кухлем доброго елю, Генрі Герл засновує той самий Стародавній Орден Друїдів, а його друзі та товариші по чарці стають першими друїдами. Недовгий час по тому вони починають традицію проведення ритуалів у Стоунхенджі, що на багато років пов'язує це місце з друїдами і кельтами...
Приблизно так бачили Стоунхендж у XVIII столітті.
...хоча Стоунхендж давніший за кельтів на пару тисяч років, але це поки що занадто довгий стрибок. Зупинимося на Середніх віках, але там нічого цікавого не знайдемо, хіба що легенди про Мерліна, який будував Стоунхендж за допомогою магії. Ну куди ж у Британії без Мерліна?
А тепер приготуйтеся, стрибки в часі стають величезними! Перепочинку в Античності не буде - жоден римлянин, який жив у провінції Британія, чомусь жодним словом не згадав таку видатну споруду. Від самих бриттів інформації теж небагато, і вся вона суто археологічна: на території Стоунхенджа знайдено різні кельтські артефакти і величезну кількість багатих поховань - кілька сотень. Дослідники думають, що стародавні бритти ховали між величезними каменями друїдів і королів. Не пропадати ж місцю сили. Утім, уже кельти прекрасно розуміли, що Стоунхендж набагато старший за них...
І ось, одним оком поглянувши на Античність, ми вирушаємо прямо в неоліт! У неймовірно далекі часи, старші за римлян, старші за кельтів, і навіть, здається, трішки старші за шумерів і єгиптян. Ну, або приблизно в епоху шумерів і єгиптян. Якось не звикли ми думати, що в решті світу в цей час теж хтось жив. А тим часом у Британії освоювали нові землі прибульці-мандрівники з далекої Анатолії. Зараз це територія Туреччини; археологи зуміли простежити шлях стародавніх будівельників Стоунхенджа через пів-Азії і всю Європу. Навіщо вони взагалі цей шлях пройшли? Що змусило їх із теплої і сонячної Анатолії вирушити в куди менш теплу Британію, неродючу і непривітну? Загадка. І тим не менше, вони це зробили, і навіть спорудили на новому місці те, що сучасні вчені вважають стародавньою обсерваторією. Річ у тім, що в кільці, яким оточене каміння, є двоє "воріт", і в дні рівнодень сонце світить рівно в них. Сонячні промені, що проходять через земляні ворота, допомагали відміряти сезони року.
У музеї при Стоунхенджі є ось така реконструкція. А тепер уявіть собі ці камені у багато разів вищі, гладкі, рівні, тесані; а деякі вчені вважають, що ще й вибілені вапном! Краса, правда?
Женя Орінго
Sunshine
Пт, 29/09/2023 - 20:53
Cleona
Пнд, 02/10/2023 - 00:42